Tidligere ...
– Jeg sagde det jo. Nemt! – Beklager, Frankie.
Du er anholdt for mordet på Winkler.
– Tror I, de lader jer anholde mig? – Hold mund, Flass.
Du er en klog abe. Men jeg er dyrepasser.
Jeg troede ikke, det blev dig. Kom ud nu. Du havde ret igen.
– Vi må væk! – Jeg kommer igen og dræber Pingvin.
Nej, lad være! Vil du ikke nok?
Er du nu sikker? Fish Mooney er færdig?
Hun prøvede at få ram på Falcone. Det slog fejl.
Victor Zsasz havde krammet på hende. Hun er enten død eller har det skidt.
Godt ... Skål.
Dette skaber interessante muligheder.
Falcone vil kæmpe for at holde fast. Er vi hurtige ...
Præcis mine tanker. Jeg tog mig den frihed at gøre krav på hendes klub.
I dit navn, selvfølgelig.
Gjorde du det? Godt tænkt.
En fugl i hånden er ni tiendedele af loven, ikke?
Telefon til Dem, chef.
– Tal. – Goddag, Sal.
– Hej. – Overrasket? Lad mig gætte.
– Din ven Pingvin sagde, jeg var død. – Så godt som.
Jeg er bare på ferie et stykke tid. Jeg vil ikke lyve.
Jeg troede, jeg vandt, men jeg blev taget ved næsen.
Pingvin har åbenbart været Falcones mand hele tiden.
– De holdt os begge for nar. – Virkelig?
Ja. Han fortalte mig det, da jeg var lige ved at sprætte ham op.
Du forstår vel min skepsis, når du fortæller det.
Vågn op, fjols. Har du virkelig aldrig haft mistanke?
Har han ikke begået fejl, han skulle forklare?
Eller ville tilmed du tro hans løgne? Men tvivlen nager dig vel stadig?
Pletten er der stadig. Lad det ikke ske igen.
– Måske et par gange. – På tide at få dit hus i orden.
Og husk, hvem der gav dig besked.
– Ikke dårligt nyt, håber jeg? – Nej.
Jeg skal nordpå og besøge en fyr med en ting.
– Kom med. Vi kan drøfte muligheder. – Gerne.
– Lad mig lige løbe hjem og ... – Vi skal af sted lige nu.
Super! Jeg elsker en køretur! Ja!
Harvey? Hvad har du?
I aftes blev hr. Heldig her bundet til stolen og hængt i halsen.
– Nogle rygere fandt ham. – Hvordan kom han op igen?
Ser du den trisse der? Mit gæt er, det var morderen.
Svært at få ham op igen. Hvorfor ikke lade ham hænge?
Godmorgen. Jo mere I får mig ned, jo større bliver jeg. Hvad er jeg?
– Vi er på et tag. Frist mig ikke. – Et hul. Jeg er et hul!
– Relevans? – Der er et hul i ofrets mave.
Lavet efter døden. Morderen ledte efter noget. Jeg må tjekke nærmere.
Du mener retsmedicineren. Du klarer det kriminaltekniske.
Liget er dr. Guerras. Han har klaget. Jeg kan ikke beskytte dig mere.
Jeg har forstået dig. Klart og tydeligt.
– Hvor er Gordon? – Personlige sager. Kommer snart.
– Stå ikke så tæt på kanten. – Er du urolig for mig?
– Jeg drikker ikke om formiddagen. – Flass havde mange venner.
Og din partner anholdt ham for mord. Uheld sker.
– Du gav ham håndjernene på. – Så vi bør alle være forsigtige.
Til helvede med dem.
Barbara?
– Hej. – Slip mig!
– Hvor længe har du været her? – Siden i aftes.
Og et par gange før. Jeg vidste, din kæreste var væk.
Og jeg hørte, du blev vagt. Så hellere her end sove på gaden.
– Har du set Barbara? – Nej.
Er det slut mellem jer? Så er det måske dig, der bryder ind.
– Vil aflevere nøgler. Pak. – Hvor skal jeg hen?
Du bliver ikke her eller på gaden. Jeg finder et sikkert sted.
Aha, sikkert ... Lige så sikkert som Wayne Manor?
– Det var din sidste gode idé. – Så et andet sted.
Du er stadig mit eneste vidne til Wayne–mordene.
– Har du ikke talt med Bruce? – Nej. Hvorfor?
Fordi jeg allerede har fortalt ham det. Jeg så intet. Jeg løj.
Surt med din kæreste. Hun har virkelig pæne ting.
Hov! Vent! Stands!
– James Gordon vil tale med dig. – Kriminalbetjent ...
Bruce ... Hvordan går det?
– Jeg har det fint, tak. – Jeg ville være kommet tidligere.
– Men det var lidt vildt. Du var væk? – Schweiz.
Klogt. Jeg mødte Selina Kyle. Hun sagde, at hun løj. Så intet.
Ja. Det fortalte hun. Hun fandt på det for at undgå børneforsorgen.
Hun siger det måske af frygt. Forståeligt efter det, der skete.
Nej. Hun er ikke nem at skræmme.
Jeg tror på hende. Hun så ikke morderen.
Hør her ... Det er uheldigt, men vi er ikke tilbage ved start.
Nogen sendte snigmordere efter hende. Kun en skyldig gør dét.
Ja, det ledte hendes snigmordere til godset. Mange tak.
– Du behøver ikke se på sagen mere. – Det er ikke rette tid at opgive.
– Jeg opgiver ikke. – Jeg forstår ikke ..?
For længe siden lovede du at finde morderne. Du fandt ét vidne, der løj.
– En efterforskning tager tid. – Forståeligt.
Men du skal ikke føle dig bundet af en ed, du ikke kan holde.
Jeg frigør dig fra dit løfte. Jeg forfølger sagen selv.
– Bruce ... – Jeg ville ikke ulejlige mig.
Når master Bruce har besluttet sig, nytter indvendinger ikke.
Han kan det ikke alene. For farligt.
Så må jeg passe på ham. Må jeg vise dig ud?
Hallo, sovetryne! Vi er fremme. Kan du dufte den luft?
Det er landluft.
Lad os få noget ædelse.
Ædelse ... Fremragende.
– Hvor er fyren? – Hvilken fyr?
– Fyren med tingen. – Åh, han kommer.
– Kan du ikke lide kaffen? – Jo.
– Hvad med havregrøden? – Også lækker.
Godt at komme væk fra byen. Fra røg og larm. At høre sig selv tænke!
Der er også enkelt, rent og ærligt herude.
Frisk luft, havregrød, gode venner ...
– Så sandt. – I byen er der ikke tid til samvær.
– Kan du mærke det? – Helt klart.
Den fyr med tingen ... Hvad er tingen?
Glem ham. Ved du, hvad jeg tænkte på? Dette er skørt.
Indian Hill. Den losseplads i Arkham, jeg gav Falcone for at redde dig.
Hvordan kan jeg glemme det? Jeg er evigt taknemlig.
– Du foreslog det. – Det er værdiløs jord.
Men var den så værdiløs? Falcone tog hurtigt imod den.
Det var symbolsk. Han måtte redde ansigt.
– Efter Nikolai døde ... – Det var det andet, jeg tænkte på.
Kampen med Nikolai, da Frankie blev dræbt ... Blev han dolket ti gange?
– Jeg husker ikke antallet. – Men det var en ildkamp.
Hvordan blev Frankie dræbt med en kniv?
– Det har altid gået mig på. – Jeg dur ikke til vold.
Jeg er ked af, jeg ikke kunne redde ham.
Jeg tænkte bare tilbage. Bebrejd ikke dig selv.
– Vi har alle vores talenter, ikke? – Ja, vi har.
Jeg ... Jeg er overraskende hurtig for en stor fyr at være.
Ja, du er.
Jeg trækker lidt frisk luft. Og venter på fyren med tingen.
Fyren ... Ja.
Hvad med at gøre det rigtigt første gang, så vi undgår dette?
– Kriminalbetjent Bullock? – Det er mit navn.
Scottie Mullens. Du ringede om Adam Jodowsky.
Åh ja ... Tak, fordi du kiggede ind. Miss eller mrs.?
– Miss. – Godt. Værsgo.
Nå ... Hvordan kendte du mr. Jodowsky?
Jeg var på en måde hans garant. Vi er i en støttegruppe sammen.
– Han er død, ikke? – Hvorfor siger du det?
Dette er drabsafdelingen. Du er drabsefterforsker.
Vi fandt hans lig i morges. Dit nummer var i hans lomme.
Jeg havde lige givet ham det. Jeg blev hans garant for nylig.
Hvad er det for en gruppe? Sprut? Piller?
– Folk, der lider af fobier. – Du laver sjov.
Frygt kan være et handikap. At tale hjælper. Vær ikke et røvhul.
– Undskyld? – Du ville gøre nar. Røvhul.
Du har ret. Undskyld. Ikke noget med at gøre nar.
– Hvad var mr. Jodowskys fobi? – Højder.
– Så hang han fra en høj bygning ... – Åh gud. Var det sådan ..?
– Har du de andres navne i gruppen? – Den er helt anonym.
Kun Adam kendte jeg personligt. Gjorde nogen fra gruppen det mon?
Måske. Morderen lader til at have kendt til hans fobi.
– Er du irer? Det virker du som om. – Hvad angår det dig?
Bare nysgerrig. Hvornår er næste møde?
– I aften klokken seks. – Og det varer en times tid?
Så du kunne måske spise middag bagefter. Hypotetisk?
– Hypotetisk. – Jeg arbejder videre på sagen.
Jeg ringer til dig, hvis jeg føler behov for at gå til dette møde.
– Vi finder morderen. Det lover jeg. – Okay.
Jeg så på tingene fra gerningsstedet: Reb og trisser kan købes overalt.
– Jeg sporede stolen, ofret sad på. – Ja ... jeg lytter.
En bankstol af træ, lavet af et for længst lukket firma i Narrows.
– Godt. Lad os gå. – En tynd ledetråd.
Siden hvornår har lidt arbejde skræmt dig?
Hvad var han ude efter?
Ser man det ...
– Se! Jeg sagde det jo. – Kæreste ...
Få din hånd ud af det lig. Nu.
Jeg kom bare forbi og var nysgerrig ...
Hvad tænkte jeg på? Det vil ikke ske igen. Det lover jeg.
Gør noget, eller jeg går til ledelsen. Jeg er retslægen!
Ikke denne plaprende galning.
Jeg er ked af det, Ed. Indtil du får anden besked, er du suspenderet.
Endelig!
Men jeg fandt noget.
Det siges, at du og Doc Caliente har noget sammen.
Thompkins? Ja, på en måde, antager jeg.
– Så du og Barbara er færdige? – Ja. Jeg afleverede nøgler i dag.
– Fik du afskedssex? – Hun var der ikke.
– Jeg spørger ikke om dit sexliv. – Det er en kort og beskidt bog.
Men jeg arbejder på ofrets ven. Er hun ikke morderen, er jeg inde.
– Derfor spørger jeg ikke. – Ødelæg det ikke med lægen.
– Jeg prøver at undgå det. – Jeg har båret over med dig.
Men har du lavet alt dette postyr og haft en kvinde?
Tanken om, hvad du ville gøre, hvis du var alene, er rædselsvækkende.
– GCPD! – Smid kniven!
Hvad helvede?
Tynd ledetråd, hvad?
Kom ind.
Jeg håber, at alt er tilfredsstillende?
Det er det. Tak, kaptajn.
– De kan se Gotham i horisonten. – Lige meget. Jeg er snart tilbage.
– Har De brug for noget, så sig til. – Det vil jeg gøre.
Den fyr og det tidligere offer er i samme fobi–støttegruppe.
– Grise. Tænk. Hvordan har han det? – Han er indlagt og skræmt.
– Han måtte bedøves. – Var ham, I skød, i gruppen?
Nej. Vi tjekker hans fingeraftryk.
– Er han vores mand? – Svært at sige.
Det er han. De skøre arbejder alene.
– Jeg siger til gruppen, det er løst. – Det ved vi ikke endnu.
Du bør være mere optimistisk.
Det bør du. Vi har vores gerningsmand.
Snittet i det første offers lig er sært.
Morderen var ude efter noget. Jeg beder Nygma kigge.
Nej. Han er blevet suspenderet. Du har retsmedicinerens rapport.
Ham, der sagde, mit vidne havde stukket sig selv ihjel?
– Nej tak. Nygma ... – ... er ikke retsmedicineren.
Jeg kan også godt lide ham. Men som det er, kan jeg intet gøre.
– Hvad mener du? – Det var godt, vi fik ram på Flass.
Men nogle kan man ikke få ram på. Alt, hvad vi gør, overvåges.
Du fik skurken. Lad det hvile.
– Jeg er ked af, du blev inddraget. – Vær ikke det. Det føltes godt.
Ja, gjorde det ikke?
Miss Kringle, jeg kom for at sige, at ... Har du grædt?
– Nej, jeg har det fint. – Men jeg kan se tårer på dit ansigt.
– Fordi Flass blev anholdt? – Hvad vil du, mr. Nygma?
Ja ... Jeg er blevet suspenderet og får dig ikke at se mere.
Så jeg vil returnere denne blyant. Jeg har taget den fra dit kontor.
– Den har været længere. – Du er en sær mand, mr. Nygma.
Men jeg er ked af, du er blevet suspenderet. Bare noget kunne gøres.
Vil du ikke sidde ned? Vi må tale sammen.
Vi er nået dertil i vores forhold, hvor vi bør have tillid til hinanden.
Ægte tillid. Total ærlighed mellem os.
– Ingen hemmeligheder. – Jeg er 100 procent enig.
Her er en hemmelighed at starte med:
Der er ingen fyr med en ting. Jeg løj.
– Jeg begyndte også at undre mig. – Nu er det din tur.
– Mig? – Fortæl en hemmelighed til gengæld.
Hemmeligheder for dig, Don Maroni? Jeg har ingen.
Vil du ikke nok?
Helt ærligt ... Jeg kan ikke lide havregrød.
Godt at vide. Jeg kan lide denne leg.
Jeg fortæller en hemmelighed til.
Fish Mooney lever. Jeg talte med hende.
God hemmelighed, ikke?
– Hvad sagde Fish? – Åh nej.
Du skal først fortælle mig en hemmelighed.
– Jeg kan heller ikke lide kaffe. – Fair nok.
Hvad Fish sagde? Hun sagde, at du og Falcone har samarbejdet hele tiden.
Hun sagde, at du har snydt mig, siden den første dag jeg mødte dig.
Det var hun ligesom nødt til, ikke? Den heks. Du tror hende ikke, vel?
Det satte nogle hændelser i et anderledes og tankevækkende lys.
– Aha. Det er ærgerligt. – Din tur!
Fortæl mig endnu en hemmelighed. En god en denne gang.
Jeg tog din revolver. Jeg har den lige her.
Det er en god hemmelighed.
Jeg formodede, at Mooney havde ringet til dig.
Jeg vidste, at du ville tro hende. Derfor er det ikke sandt.
Er det dét?
Har du snydt mig, Pingvin?
– Nu er det vist din tur igen. – Din lille skid.
– Jeg behandlede dig som en ven. – Som en abeven.
Du er dyrepasseren, husker du nok.
– Fortæl mig så en hemmelighed. – Kun én til. Jeg er træt af legen.
– Revolveren er ladt med løst krudt. – Løgner.
– Du ... – Ja, god hemmelighed, hva'?
– Hej. – Hej.
– Tak, fordi du kom. – Det var skønt, du ringede.
– Hvordan går det på Arkham? – Mindre interessant nu da du er væk.
– Hvordan går det på stationen? – Jeg ville høre, om du kan hjælpe.
I den her sag forstår jeg ikke, hvad forbryderen gjorde.
Og vores retsmediciner er noget af en klovn ...
– Øh, er der noget galt? – Nej, slet ikke.
Sidste gang vi mødtes, var du meget lidenskabelig.
Så da du ringede til mig, troede jeg ...
Tja, hvorom alting er ... Jeg tog læbestift på.
Og du vil have retsmedicinske råd. Du gør mig forvirret.
Det er ikke med vilje.
Sagen var et påskud. Jeg ville se dig.
– Hvorfor sagde du det ikke? – Det burde jeg.
Jeg har ikke gjort dette længe. Jeg er lidt rusten. Undskyld.
I orden. Jeg kan ikke lide at tage læbestift på uden grund.
– Så hvad er problemet? – Nej. Glem sagen. Bare rolig.
– Kom nu. Jeg er interesseret. – Åh ... undskyld mig.
Gordon.
Hvornår? Øh, ja. Okay.
Forhør ham. Jeg kommer straks.
– Undskyld, jeg må gå. – Det er fint.
– Er du sikker? – Ja. Jeg kommer forbi med denne.
– Det er Harvey. – Det andet vidne vågnede.
Siger, at han blev bortført af to mænd. Nogen er stadig derude.
Det er pænt af dig at komme her og fortælle, hvad der skete.
I måtte ikke være bekymrede. Du virker ikke som en bangebuks.
– Folk med fobier er ikke bangebukse. – Du virker som en stærk kvinde.
Det er jeg også. Jeg er bare skrækslagen for swimmingpools.
– Ja, det kan være en ting. – Næsten alle har en "ting".
Gravede du dybt nok, fandt du nok problemer, du burde tage dig af.
Jeg er strømer. Jeg er kun bange for koffeinfri kaffe.
De bedste og modigste mennesker er dem, der villigt indser deres frygt.
Du omgås nok for mange forsagte og klynkende personer.
– Du er så slem. – Jeg er hele tiden bange.
Jeg ville gerne dele det i gruppen, hvis du mener, det kan hjælpe.
Ja. Ja tak. Det tror jeg, det ville.
– Første gang? – Ja. Og du?
Nej, jeg er stamgæst.
Her er planen. Du stiger ind i bilen. Bilen er allerede i pressen.
Du bliver ret hurtigt kvast til døde.
Det, der kommer ud, får Falcone. Han bruger det måske som sofabord.
– Vær rar at høre på mig. – Er det nu, du bønfalder mig?
– Bed bare for dit elendige liv. – Må jeg ikke nok foreslå noget?
Som død er jeg værdiløs.
Tager du Falcones uundgåelige hævn i betragtning, er min død et nettotab.
Dette er ikke forretning.
Jeg og Frankie Carbone har kendt hinanden i 20 år. Du sårede mig.
Du havde ret med Indian Hill. Falcone ved noget.
Jeg ved ikke hvad, men jeg finder ud af det.
Stop! Du gør mig ked af det.
– Hvordan faldt jeg for dit lort? – Nej!
Vær nu rar. Nej.
Hej. Hils Frankie fra mig.
Jeg er bange hver dag. Jeg er bange for, at jeg skal dø i en gyde.
At jeg forbløder, mens en slyngel tømmer mine lommer og griner ad mig.
Jeg forsøger at tale, men intet kommer ud.
Jeg ligger der bare og stirrer på et lille stykke himmel mellem husene.
Og så dør jeg. Alene.
Jeg vil ikke dø alene i en rendesten.
Jeg vil dø i en varm, behagelig seng –
– i en smuk kvindes arme.
Tak, fordi du delte det med os, Harvey.
Er der andre, som vil sige noget?
Tod, værsgo.
Mit navn er Tod. Jeg har aldrig før sagt noget her.
Men jeg er forfærdelig angst for fiasko.
Jeg piner mig selv og mine nærmeste.
Jeg kravler på glasskår for at undgå fiasko.
I alt. Jeg har arvet denne sygdom fra min far.
Jeg er bange for, at jeg nedarver den til min søn.
Vi er her for dig, Tod.
Da jeg kom hjem fra arbejde i går, græd min dejlige søn.
Og han sagde til mig, at han ...
Undskyld. Jeg kan ikke tale.
– Jeg beklager virkelig. – Tod!
Tod!
Det må være din spøg. Hvad?
– Don Maroni, lyt så til mig. – Nej, sådan begyndte alt dette.
Jeg fortalte sandheden. Om Indian Hill. Og Arkham.
Den, der kontrollerer Arkham, vil styre Gotham.
Hold så kæft, og tag det som en mand!
– Er dette mr. Duffy? – Ja.
Hør godt efter. Jeg er manden i bilen i din brutale maskine.
Jeg er Oswald Cobblepot. Jeg arbejder for Don Falcone, Gotham City.
– Ved du, hvem han er? – Ja.
Jeg har lige ringet til ham og sagt, hvor jeg er, og hvad der sker.
Så, Duffy, du bør straks standse denne maskine.
For dør jeg, sender han et hold, som flår dig og slagter din familie.
– Men Don Maroni ... – Don Falcone styrer Gotham.
Og du er lige ved at myrde hans højre hånd.
Hvad pokker?
Hej! Kom tilbage.
Den skiderik!
Er det bare mig, eller er de længe væk?
Det her har været morsomt, men jeg må løbe.
Åh gud.
Dette ikke er det, det ligner.
Andre medlemmer siger, at vores bortførers navn er Tod –
– men da de er anonyme, er det ingen identifikation.
– Og fyren, du skød. Ham med grisen? – En hjælper. Den anden er chefen.
Han vidste, en strømer var der, men tog hende. Det er koldt og skørt.
Han bruger nok samme metode.
Han konfronterer miss Mullens med hendes største frygt: swimmingpools.
Der er mange hundred pools i Gotham ...
Det var hendes mor. Som barn druknede hun næsten i Lemmars Park.
– Det er vel en begyndelse. – De er der. Jeg føler det.
– Boss? – Nej, ikke nu, Joe. Vent.
Sig, at det ikke er det, det ligner.
Du er modig. Du er kun otte på Crane–skalaen.
Dyb frygt ... 12 er toppen. Dyb hjertestoppende rædsel.
Jeg er overrasket over, at du kun er en otter.
Forstår du, at dette sker?
Jeg drukner dig ... lige nu.
Det er en ti.
Far.
– Jonathan, du skulle vente i bilen. – Parkometeret udløb.
Hør her, søn. Det er hårdt, men vi har talt om det.
Det er til menneskehedens bedste.
– Ja, men ... – Dette er snart overstået. Her.
Kom penge i parkometeret. Af sted med dig.
Nu, min kære. Tænk ikke grimt om mig.
GCPD! Rør dig ikke.
Jeg tager ham. Du får hende op.
Han lever. Jeg sagde jo, at han lever.
– Priset være Herren. – Gudskelov.
– Hvad er der sket med dig, dreng? – Som den fortabte søn er jeg faldet.
Jeg har overlevet de dybeste gruber i djævlens forræderi.
Må Gud se nåde i dig.
– I skal vel ikke til Gotham City? – Jo da. Kom med.
Her er sagen om manden, som blev kastet ud fra taget.
– Har I fanget hans morder? – Nej. Hej.
– Jeg tog et hurtigt kig på liget. – Aha!
Det er jo lige her, så intet problem. Morderen har fjernet hans binyrer.
– De har ingen værdi på sortbørsen. – Nej.
Nyrer og levere, ja. Binyrer, nej.
De producerer kortisol, som udløser den der kamp– eller flugtreaktion.
Det er frygt–kirtlen.
Vores mand fjerner den, når ofret er mest bange. Hvorfor det?
I dødsøjeblikket producerer ofrets binyre –
– en enormt forhøjet form for kortisol.
Fascinerende, ikke? Han er underlig. Nok en læge eller sygeplejerske.
Den præcision kræver færdighed.
– Du synes om denne type arbejde. – Ja.
Godt. Så er der måske mere til dig. Endda et fuldtidsjob.
Vores retsmediciner er blevet fyret for at stjæle ligdele.
– Det sker kun i Gotham. – Skal vi drøfte dette mulige job –
– over en middag? – Fin overgang, hr. Glat.
– Tak. – Middag lyder godt.
– Tager du dine sagsmapper med? – Gør bare grin med mine datingevner.
Du klarer dig fint.
Jeg har vældig lyst til at kysse dig lige nu.
Hvorfor gør du det så ikke?
Fordi jeg er i tjeneste. Og der er omkring 50 personer, som ser os.
– Bangebuks. – Netop. Jeg skal passe på mit image.
– Den hjerteløse, hårde mand. – Sådan cirka.
På tre læner jeg mig frem, så det er diskret.
Så kysser du mig på kinden. Ellers ingen middag.
Jeg mener det.
En ...
To ... Tre.
– Jeg rejser alligevel ikke. – Hvad?
Retsmedicineren rejser. Kaptajn Essen genansætter mig.
Åh. Okay. Godt.
Mr. Nygma.
Du skylder mig en ny blyant.
– Hvad foregår der? Hvad sker der? – Jeg skjuler dig. Hurtigt.
Tekster: P. Buhl & K. Buchkremer www.sdimedia.com